Et af de mest imponerende bjerge i Mischabelkæden er Lenzspitze, hvis stejle og isdækkede nordøstvæg går for at være en af de smukkeste i Alperne. Denne væg havde jeg i flere år drømt om at bestige, og pludselig fik jeg med kort varsel mulighed for at gøre et forsøg under en forlænget weekend. Vi havde ganske vist en rimelig vejrudsigt, men alligevel var vejret ikke helt med os, for da vi stod op tidligt om morgenen blæste det stadig så hytten knagede i fugerne. Som dagslyset nærmede sig tog vinden af, og vi håbede så at kunne bestige Nadelhorn i stedet. Men inden vinden havde lagt sig så meget at det var muligt at gå op på gletscheren var det for sent at nå nogen af disse bjerge, idet vi jo skulle hjem med toget samme aften. Men kunne vi ikke bestige Lenzspitze ville vi i al fald gerne se den lidt an, så vi valgte at bestige Ulrichshorn inden vi tog hjem. Vi nåede uden problemer Windjoch, som denne morgen virkelig svarede til sit navn. I tolv graders frost og med vinden hylende på tværs af graten kæmpede vi os den sidste bid vej op til toppen. Al løs sne var blæst af, så vore steigeisen trængte kun få mm ned i isen. Men det var turen værd, for fra toppen havde vi den flotteste udsigt til Lenzspitze og Nadelgrat som man kunne tænke sig.
|